Chas News продовжує щотижневі огляди російської пропаганди і її спростування. Редакція проаналізувала медіа-простір за останні дні та обрала найцікавіше.
Чому Chas News робить огляд пропаганди
Китайський мислитель і стратег Сунь-Дзи у своєму трактаті «Мистецтво війни» писав:
«Той, хто знає ворога й себе, ніколи не програє війни;
Хто не знає ворога, але знає себе, інколи виграє, а інколи програє;
Той, хто не знає ні себе, ні ворога, програє кожну баталію».
Редакція Chas News переконана — ворога треба знати в обличчя. І саме огляд ворожої пропаганди може з цим допомогти, адже війна в інформаційному просторі, на жаль, не стихне навіть після того, як стихне свист куль, снарядів та ракет.
Досліджуючи джерела російської пропаганди, ми маємо на меті популяризувати медіаграмотність та інформаційну гігієну в Україні.
Систематизація та аналітика пропаганди допоможе виявити небезпечні і неправдиві наративи та маніпулятивні прийоми, що можуть потрапити в інформаційне поле, запобігти їх некритичному розповсюдженню та за рахунок викриття зменшити їх вплив на інформаційне поле України.
Маніпуляція. Російський танк Т-90М продемонстрував найкращі якості у бою з українським БМП Bradley
11 січня 2024 року у селі Степовому біля Авдійвки дві українські БМП Bradley 47-ї бригади фактично впритул зіштовхнулися з російським танком Т-90М «Прорив». Ведучи вогонь з близької дистанції, вони пошкодили оптику та вивели з ладу систему керування танка, після чого у нього почала без зупинки крутитися башта.
При спробі відступу «Прорив» врізався у дерево та зупинився, а його екіпаж кинувся навтьоки. Потім танк ще на додачу уразив дрон.
Проте російські пропагандисти знайшли у результатах бою привід для гордості. На їхню думку, танк не програв, а навпаки показав себе з найкращої сторони і фактично вийшов з бою переможцем.
«Умови, у яких опинилися російські бійці, були заздалегідь програшними. Шансів вижити вони практично не мали. І якби йшлося про екіпаж німецького танка «Леопард» чи «Леопард-2», то так би й було. Але надійна система захисту зберегла життя солдатів. І це найголовніше. Тож з урахуванням тієї ситуації, в якій опинилися наші бійці, атаку «Бредлі» варто визнати поразкою», — написав російський телеканал Царьград.
Спростування. Т-90М — новітня російська бойова машина, прийнята на озброєння у 2020 році. Пропаганда вже давно вихваляє її як «найкращий танк у світі», який демонструє «феноменальну живучість». Пишуть, що з дистанції 100 метрів він витримує постріл 125-міліметрової гармати. При цьому на озброєнні він має саме таку гармату.
Натомість головна зброя БМП Bradley — гармата калібром 25-мм, а її броня має витримувати влучання 30-мм снарядів.
Тобто Bradley суттєво поступається Т-90М за рівнем захисту та вогневою міці. Проте попри це дві БМП не лише встояли у бою проти танка, а ще й вивели його з ладу.
Фейк. ЗСУ використовують кавалерію для штурму російських позицій
Низка кремлівських ЗМІ опублікувала «новину» про застосування українськими військовими кавалерії для штурму російських позицій. Джерелом інформації назвали австрійський таблоїд eXXpress, який опублікував фото бійця 3-ї штурмової бригади на коні з ПТРК Javelin у руках.
Деякі видання, щоправда, зробили примітку, що використання кавалерії у сучасних бойових діях може виявитися фейком. Але його можливим автором назвали «польські спецслужби».
Спростування. Бйці 3-ї штурмової бригади дійсно зробили гарні фото на конях з сучасною зброєю в руках. Їхнє першоджерело — Telegram-канал підрозділу «Центурія». Однак звісно на конях у бій ніхто не йде — бригада зараз знаходиться на відновленні після багатомісячних боїв під Бахмутом.
Не писав про кавалерійські штурми ЗСУ й австрійський таблоїд. Матеріал eXXpress називається «Нова кавалерія України? Цьому коню потрібні міцні нерви», у ньому в іронічній манері описуються «технічні характеристики», якими мають володіти коні для участі у сучасній війні.
Жодних тверджень про реальне застосування кавалерії у статті немає. Натомість вже на початку зазначається, що «українська армія повернулася у старі часи кавалерійських атак заради можливості сфотографуватися».
Натомість російські пропагандисти перекрутили статтю зручно для себе. У своїх публікаціях вони використали лише кілька іронічних фрагментів з австрійського першоджерела, інші — перекрутили, а частину — взагалі проігнорували. Наприклад, згадку журналістів таблоїда про те, що за допомогою ракет Javelin українські військові знищили багато російських танків.
Фейк. На Харківщині батько мобілізованого вбив працівника військкомату
Російська пропаганда продовжує поширювати фейки для дискредитації процесу мобілізації в Україні. Цього разу вона вигадала вбивство співробітника ТЦК розлюченим 70-річним жителем села Дібровка на Харківщині.
Нібито його сина, хворого на астму, силою забрали до військкомату, видали форму та без підготовки відправили на фронт під Купянськ. Після цього батько вирішив помститися — вислідив та зарізав одного з воєнкомів, а потім відвіз його тіло на зілізничні колії у спробі видати вбивство за самогубство.
Першим цю історію опублікував Teleram-канал «Укропский фреш», який раніше вже багато разів вигадував фейки про Україну. Далі новину поширили інші пропагандистські пабліки та кремлівські медіа.
Спростування. При створення фейку пропагандисти використали популярну методику — взяли за основу реальну історію, до якої додали вигадані деталі.
17 січня на Харківщині поліцейські дійсно затримали 70-річного жителя села Дібровка за підозрою у вбивстві. Проте йшлося не про помсту, а про вбивство під впливом алкоголю.
За даними слідства, пенсіонер влаштував дома пиятику зі своїм 57-річним знайомим. У процесі між ними стався «конфлікт на побутовому ґрунті», чоловік схопив кухонний ніж та завдав товаришу кілька ударів в шию.
Потім він справді відвіз тіло на залізничну колію, сподіваючись замаскувати злочин під самогубство — начебто загиблий кинувся під потяг. Залізничники виявили тіло, після чого поліцейські затримали ймовірного вбивцю.
Дезінформація. Російські ракети знищили 60 французьких найманців у Харкові
17 січня Міноборони рф заявило, що напередодні ввечері «високоточним ударом» росіяни знищили «пункт тимчасової дислокації іноземних бойовиків у Харкові, основну яких складали французькі найманці». Нібито 60 осіб загинули і більше 20 госпіталізували.
Подібні голослівні заяви роблять після кожного ракетного обстрілу України. Однак цього разу справа не обмежилася публікацією новин у кремлівських пабліках та ЗМІ. Тезу про загибель французький найманців вирішили просувати на найвищому рівні.
19 січня до МЗС рф викликали посла Франції у москві П'єра Леві — йому розповіли, що «загибель його співвітчизників у Харкові лежить на совісті офіційного Парижа». А спікер Держдуми рф В'ячеслав Володів анонсував направлення парламентського звернення до Національних зборів Франції на цю ж тему.
22 січня державне інформагенство РИА Новости опублікувало «список 13 загиблих найманців», який нібито підготували «волонтери» французької організації SOS Donbass (не плутати з українською громадською організацією Донбас SOS). Далі цю тему активно підхопили російські пабліки та медіа. Наприклад, вони «з'ясували» , що серед «вбитих» був син французького генерала.
Паралельно у соцмережах, переважно в Х (колишній Twitter), поширили ще один розширений список — взагалі без посилання на джерело. Подібні пости здебільшого були націлені на іноземну аудиторію, зокрема публікувалися французькою, англійською та арабською мовами. Деякі з них набрали сотні тисяч переглядів.
Спростування. Ввечері 16 січня росіяни випустили по Харкову дві ракети з комплексу «С-300». Одна з них влучила у землю, інша — триповерховий комунальний заклад. Загалом пошкодження отримали різного ступеню отримали 30 будинків, зокрема приватна лікарня.
Внаслідок ударів постраждали 17 осіб. При цьому голова обласної поліції Володимир Тимошко підкреслив, що серед них військових не було, усі — цивільні. Згодом у прокуратурі уточнили, що допомога знадобилася 10 пацієнткам медзакладу.
Також зазначимо, що на місце обстрілу одразу допустили журналістів, хоча фотографувати наслідку ударів по військовим об'єктам їм не дозволяють.
Тож не дивно, що у Парижі заяви про вбитих «бойовиків» назвали «черговою грубою російською маніпуляцією».
«Ми не повинні надавати їй більшого значення, ніж попереднім або тим, які обов'язково будуть», — наголосили в МЗС Франції та додали, що країна «не має «найманців» ані в Україні, ані деінде, на відміну від декого».
Зазначимо, що французькі добровольці дійсно воюють за Україну проти російських окупантів. Усі вони офіційно уклали контракти із ЗСУ та отримують зарплати на рівні з українськими військовими, тому відповідно до норм міжнародного права вважаються військовослужбовцями, а не найманцями.
Такої ж думки і міністр оборони Франції Себастьян Лекорню.
«Є французи, цивільні особи, які вирішили воювати в Україні в українській формі. Ми як демократична країна не можемо їм цього заборонити», — заявив Лекорню на тлі російської пропагандистської кампанії.
Великі французькі ЗМІ зазвичай пишуть про загибель своїх громадян на війні в Україні. Однак цього разу втрати серед добровольців жодне медіа не підтвердило, хоча смерть одразу кількох десятків людей не могла пройти не поміченою. «Список загиблих» опублікували лише відверто проросійські видання — наприклад, Observateur Continental та AgoraVox, які вже давно поширюють кремлівську пропаганду. При цьому вони знову ж таки послалися на російських журналістів.
Окремо треба згадати про автора цього списку. SOS Donbass — відверто проросійська організація, заснована у вересні 2022 року. Її очолює Анна Новікова-Берне, росіянка, яка народилася у Західному Сибірі, а з 2010 року разом з чоловіком проживає у Франції. SOS Donbass провела кілька мітингів у містах Франції, на яких розповідала про «мирний Донбас» та закликала припинити поставки зброї до України. Проте, як свідчать місцеві та українські кореспонденти, популярністю ці заходи не користувалися. Відвідували їх кілька десятків людей, переважно похилого віки та російськомовні емігранти.
Тож не дивно, що французькі ЗМІ про організацію майже не згадують. Російські ж медіа натомість висвітлюють усі її заходи та заяви.
Як розпізнати фейк: пам’ятка Сhas News
Ознакою неправдивої новини можуть бути:
- відсутність джерела інформації,
- вживання занадто емоційних фраз чи радикальних висловів,
- посилання на невідому особу («мій кум/ сват/ брат знає», «інформація 100% перевірена»),
- заклики на кшталт: «Максимально треба знати всім» чи «Максимальний репост!»,
- політично заангажовані експерти.
Спецпроєкт реалізований за підтримки German Marshall Fund.